Izbruh žarkov gama
Izbruhi žarkov gama (GRB) so prebliski žarkov gama, ki nastanejo pri izjemno energičnih eksplozijah. Opazili so jih v oddaljenih galaksijah. So najsvetlejši znani elektromagnetni dogodki v vesolju.
Izbruhi lahko trajajo od milisekund do več minut, čeprav običajni izbruh traja nekaj sekund. Začetnemu izbruhu običajno sledi dlje časa trajajoč "popotresni sij", ki se oddaja pri daljših valovnih dolžinah (rentgenski, ultravijolični, vidna svetloba, infrardeči in radijski valovi).
Večina GRB je ozek snop intenzivnega sevanja, ki se sprosti med supernovo, ko ogromna hitro vrteča se zvezda propade in nastane črna luknja. Podrazred GRB ("kratki" izbruhi) pa je posledica drugačnega procesa, morda združitve dvojnih nevtronskih zvezd.
Izvori večine GRB so od Zemlje oddaljeni več milijard svetlobnih let. To pomeni, da so eksplozije izjemno energične: tipičen izbruh v nekaj sekundah sprosti toliko energije kot Sonce v svoji celotni življenjski dobi 10 milijard let. So zelo redki (nekaj na galaksijo na milijon let).
Vsi opaženi GRB-ji prihajajo izven galaksije Mlečnacesta. Podobni pojavi, mehki izbruhi gama, so povezani z magnetarji znotraj Galaksije. Domnevali so, da bi izbruh sevanja gama v galaksiji lahko povzročil množično izumrtje na Zemlji. Tak primer ni znan.
![Umetniška ilustracija svetlega izbruha žarkov gama, ki se pojavi v območju nastajanja zvezd. Energija iz eksplozije se pretaka v dva ozka, nasprotno usmerjena curka.](https://alegsaonline.com/image/250px-GRB080319B_illustration_NASA.jpg)
![Zoom](https://www.alegsaonline.com/zoom.png)
Umetniška ilustracija svetlega izbruha žarkov gama, ki se pojavi v območju nastajanja zvezd. Energija iz eksplozije se pretaka v dva ozka, nasprotno usmerjena curka.
Zgodovina
Izbruhe žarkov gama so konec šestdesetih let prejšnjega stoletja prvič opazili ameriški sateliti Vela, ki so bili zgrajeni za zaznavanje impulzov sevanja gama, ki jih je oddajalo jedrsko orožje, preizkušeno v vesolju.
2. julija 1967 ob 14.19 UTC sta satelita Vela 4 in Vela 3 zaznala blisk sevanja gama, ki ni bil podoben nobeni znani sledi jedrskega orožja. Ekipa v znanstvenem laboratoriju Los Alamos ni vedela, kaj se je zgodilo, vendar se ji zadeva ni zdela posebej nujna, zato je podatke shranila za preiskavo.
Z analizo različnih časov prihoda izbruhov, ki so jih zaznali različni sateliti, je ekipi uspelo določiti grobe ocene položaja šestnajstih izbruhov na nebu12-16 in dokončno izključiti zemeljski ali sončni izvor. Odkritje je bilo objavljeno leta 1973.
![Položaji vseh izbruhov žarkov gama, zaznanih med misijo BATSE, na nebu. Razporeditev je naključna, brez koncentracije proti ravnini galaksije, ki poteka vodoravno skozi središče slike.](https://alegsaonline.com/image/BATSE_2704.jpg)
![Zoom](https://www.alegsaonline.com/zoom.png)
Položaji vseh izbruhov žarkov gama, zaznanih med misijo BATSE, na nebu. Razporeditev je naključna, brez koncentracije proti ravnini galaksije, ki poteka vodoravno skozi središče slike.
Dolgi izbruhi žarkov gama
Večina opazovanih dogodkov traja več kot dve sekundi in jih uvrščamo med dolge izbruhe žarkov gama. Preučevali so jih veliko bolj podrobno kot njihove kratke različice. Skoraj vsak dobro raziskan dolg izbruh sevanja gama je bil povezan z galaksijo, ki hitro tvori zvezde, v mnogih primerih pa tudi s supernovo s kolapsi jedra. To povezuje dolge GRB-je s smrtjo masivnih zvezd. Opazovanja dolgih žarkov po GRB pri velikem rdečem premiku (velike razdalje) prav tako kažejo, da GRB izvirajo iz območij, kjer nastajajo zvezde. Opazovanje oddaljenih galaksij namreč pomeni pogled nazaj v preteklost, v galaksije v zgodnejši fazi.
Energetika
Izbruhi žarkov gama naj bi bili zelo osredotočene eksplozije, pri katerih večina energije eksplozije v ozkem relativističnem curku potuje s hitrostjo več kot 99,995 % svetlobne hitrosti.
Približno kotno širino curka (tj. stopnjo sevanja) lahko neposredno ocenimo z opazovanjem "prekinitev curka" v svetlobnih krivuljah sipanja: čas, po katerem počasi pojemajoči sipanje začne nenadoma bledeti, saj se curek upočasni in ne more več tako učinkovito oddajati svojega sevanja. Opazovanja kažejo, da se kot jetov precej spreminja, in sicer od 2 do 20 stopinj.
Ker je njihova energija močno usmerjena (zelo ozka), gama žarki, ki jih oddaja večina izbruhov, zgrešijo Zemljo in jih nikoli ne zaznamo. Ko je izbruh žarkov gama usmerjen proti Zemlji, je zaradi osredotočanja njegove energije v razmeroma ozkem snopu videti veliko svetlejši, kot bi bil, če bi se njegova energija oddajala sferično. Če upoštevamo ta učinek, opazimo, da tipični izbruhi žarkov gama v resnici sproščajo energijo približno 1044 J ali približno 1/2000 energijskega ekvivalenta Sončeve mase.
To je primerljivo z energijo, ki se sprosti v svetli supernovi tipa Ib/c (včasih imenovani "hipernova"). Zelo svetle supernove so bile opažene na lokaciji nekaterih najbližjih GRB.
Vprašanja in odgovori
V: Kaj so izbruhi žarkov gama?
O: Izbruhi žarkov gama (GRB) so prebliski žarkov gama, ki nastanejo pri izjemno energičnih eksplozijah.
V: Kako dolgo običajno trajajo izbruhi GRB?
O: GRB lahko trajajo od milisekund do več minut, čeprav tipični izbruh traja nekaj sekund.
V: Kaj je vir večine GRB?
O: Večina GRB je ozek snop intenzivnega sevanja, ki se sprosti med supernovo, ko ogromna hitro vrteča se zvezda propade in nastane črna luknja.
V: Od kod prihaja večina opazovanih GRB?
O: Vsi opaženi GRB izvirajo zunaj galaksije Mlečna cesta.
V: Koliko energije sprosti povprečen izbruh?
O: Običajni izbruh v nekaj sekundah sprosti toliko energije, kot jo sprosti Sonce v svoji celotni življenjski dobi 10 milijard let.
V: Kako redki so dogodki GRB?
O: So zelo redki (nekaj na galaksijo na milijon let).
V: Ali lahko izbruhi žarkov gama v naši galaksiji predstavljajo kakšno nevarnost?
O: Domnevali so, da bi izbruh žarkov gama v galaksiji lahko povzročil množično izumrtje na Zemlji, vendar tak primer ni znan.